En, to, tre, rødt lys!
Den Gode Gjeter Barnehjem?
Alt er klart.
Hun leker. Vi har ikke fortalt henne noe.
Hun vil bli lykkelig i sitt nye hjem, ikke vær redd.
Vi sees.
Vennene dine kommer til å savne deg, Laura.
Tok deg!
Mamma!
Jeg gjør det, det er min tur idag.
Jeg kommer!
Simón!
De er utenfor. Hør.
Legg deg til å sove.
Kjære Simón...
Å, jeg skjønner. Watson og Pepe har vært ute og lekt sent -
- og nå kommer de ikke inn?
Kom inn.
Er du ikke litt for gammel for dette?
Var du ikke redd her da du var liten?
Man kunne ikke bli redd. Vi var alltid en gjeng -
- og vi hadde fyrtårnet.
Det er der fremdeles, men det virker ikke mer.
- Jeg skal vise deg det i morgen. - Hvorfor virker det ikke?
Kan du holde på en hemmelighet?
Det virker egentlig.
Men lyset er usynlig. Det beskytter oss.
Usynlig lys?
Ok, se her...
Se på vinduet der borte.
Ikke rør deg.
Ser du det?
Så du det?
De barna som kommer... Hvorfor kan de ikke være hjemme hos seg selv?
De er spesielle barn og de trenger veldig mye spesialbehandling.
De kan ikke komme og gå, de trenger et hjem. Skjønner du?
Kan jeg sove hos deg i natt?
Nå strekker du strikken.
Pappa, blir du ikke med på stranda?
- Skal ikke Watson og Pepe bade? - De sov ikke i natt overhodet.
Nei, de er visst bare vennene dine når det passer seg.
Ok, ta pillen din nå.
S for Simón!
Gå opp og hent sekken din. Pappa møter oss der senere.
En av oss burde snakke med ham.
Om de usynlige vennene hans.
Han er ensom, han kjeder seg... Det er normalt.
Han glemmer dem nok så fort de ekte barna kommer.
Alt løser seg.
Vi skal få et flott hjem.
Jeg er så glad vier her sammen.
Pirat.
Hule.
09 fyrtårn.
Det var en gang en veldig slem pirat-
- som gjemte skattene sine i en hule ved fyrtårnet.
- Hva slags skatter? - Stjålne skatter.
Men det var ikke lett å komme inn i hulen.
Hvordan kom de seg inn?
De måtte trykke på en stein i et hull i revet.
Simón!
Simón, kom igjen!
Hva heter du?
Jeg heter Simón. Vil du leke?
Hvorfor kan du ikke leke?
Vil du bli med og leke senere hjemme hos meg?
Hva gjør dere?
- Leken. - Men Watson og Pepe kom ikke.
Nei, det er en annen.
Han burde ikke leke her. Det er farlig. Kom så går vi.
Kan han bli med hjem og leke?
Hvorfor legger du ut skjell?
Jeg lager en sti som vennen min kan følge -
- så han kan komme og leke.
- Han har fått en ny venn nå. - Enda en?
Vi får ikke plass til alle disse barna.
God dag.
Beklager at jeg ikke ringte -
- jeg fikk ikke tak i nummeret ditt.
Benigna Escobedo.
Jeg er sosialarbeider.
Beklager at du har reist så langt, men det er ingen intervjuer idag.
Intervjuer? Nei, jeg er her for Simón.
For en stue!
Det er et nydelig hus.
Hvordan fant du det?
Jeg vokste opp her. Det var et barnehjem.
Jeg ville reise tilbake, så kom jeg på dette hjemmet.
For barn med særlige behov. Var det ikke derfor du kom?
Det trenger du mange folk til.
Det er ikke den slags hjem. Vi er fornøyd med 5 eller 6 barn.
Flere blir komplisert. Ikke sant?
Hva med Simón?
Ja, selvfølgelig!
Jeg fikk mappen hans i går -
- og tenkte: "Jeg burde besøke dem -"
- i tilfelle de trenger noe."
Har dere tenkt å gjøre mye med huset?
Beklager, jeg skjønner ikke hvorfor du er her.
- Denne informasjonen er gammel. - Joda, men jeg mottok alt sammen.
Det fins nye behandlingsmetoder, et eksperimentelt program -
- som krever forespørsel. Kanskje dere er interessert.
Min mann er lege.
Vi kjenner alle behandlingsmetoder for Simóns sykdom.
Vær vennlig og gå nå.
Simón vet ikke at han er adoptert, ei heller om sykdommen, -
- og jeg tar det heller med mannen min.
ENDRING AV BOSTED
HIV-POSITIV
Carlos.
Jeg går, det er min tur.
Hvem er der?
Hva gjør du?
Carlos!
Hva er det?
Skal du slå ned gamla med den?
Sov hos Simón i natt.
Hvis hun dukker opp igjen ringer vi politiet.
Kan jeg våkne opp?
Du er våken.
Du kan stå opp nå.
Wendy blir gammel og dør?
Wendy blir gammel, men Peter Pan tar med datteren hennes til Drømmeland.
Hvorfor blir ikke Wendy med?
Hvis Peter Pan kom for å hente meg, ville du blitt med da?
Jeg er for gammel for Drømmeland.
- Hvor gammel er du? - 37.
Når kommer du til å dø?
Men hva slags spørsmål er nå det?
Ikke før om lenge, når du er mye eldre.
Jeg kommer ikke til å bli eldre.
Jeg kommer ikke til å vokse opp.
Som Peter Pan?
Som de nye vennene mine.
- Er det mer enn én? - Seks.
- De vil ikke bli gamle de heller? - De kan ikke.
Hva er det de holder?
Skatter. Til å leke med.
Leker vennene dine sammen?
Så klart. De stjeler skatten din, -
- noe du er glad i, og så må du finne det.
Det er leken? Finne skatten?
Ja, men du må følge ledetrådene.
Hvis du finner den får du et ønske.
Greit.
- Og du har en skatt? - Glinsemynter.
En gammel mann la dem igjen i parken. Jeg tror de er av gull-
- og veldig verdifulle. Vil du se dem?
Ikke se ennå.
- Hvor fikk du tak i alt dette? - Jeg fant det.
Hva er dette?
Den første isen jeg fikk etter mandeloperasjonen.
Glinsemyntene.
Det der er ikke mynter, det er melketenner. Hvor fant du dem?
De er den første ledetråden. De har myntene mine.
Vil du leke skattejakt?
Leken er i gang. Husk hvor du har melketennene mine.
Hvis jeg finner skatten min får jeg oppfylt et ønske.
Sand. Hvor finner du sand?
Du stelte i stand dette, ikke sant?
- Stranda? - Nei, det må være hjemme.
Hva er dette?
Sysakene!
Simón, vent!
Kom, skynd deg!
Dette ringer en bjelle.
Nøkkelen på kjøkkenet!
De er pappa sine!
Jeg får et ønske!
La det være, Simón!
Det er våre ting, du skal ikke ta dem.
Jeg gjorde det ikke. Det var dem!
- Ikke lyv til meg. - Jeg lyver ikke.
Du lyver! Du sier du er moren min, men det er du ikke!
- Hva? - Du er ikke moren min.
- Hvor fikk du det fra? - Vennen min. Tomás.
Tomás sa at jeg er akkurat som dem.
Jeg har ikke noen mor eller far. Og jeg skal dø.
Du er ikke moren min, du er en løgner!
Vi ville vente med å snakke om disse tingene til du var blitt eldre.
Hvis du lurer på noe er det bare å spørre.
Er julenissen en løgn også?
Simón... Du hørte mamma snakke med damen, -
- så konvolutten og fant på den leken -
- fordi du var redd for å spørre om det.
Hva hvis jeg ikke tar dem?
Ingenting vil skje.
Hvor fort dør jeg hvis jeg ikke tar dem?
Det vil ta mange dager, flere uker.
Men ikke vær redd, vi passer på deg. Du skal verken bli syk eller dø.
Skjønner du?
Dere elsker meg ikke! Det er bare løgn!
Kom ned nå Simón.
Skynd deg, de første barna er her.
Vi kan ikke gå ennå. Jeg vil vise deg noe.
- Hva er det? - Det lille huset til Tomás.
Ikke nå. Du kan vise meg det i morgen.
Nei!
- Ikke nå, Simón. - Nå!
Gå ned nå!
Jeg vil ikke!
Kom og se på huset til Tomás.
Greit. Hvis du ikke vil gå ned kan du bare la være.
Ingen tvinger deg.
VELKOMMEN
Simón?
Barnet mitt!
Simón!
Simón?
Hva foregår?
Elskling!
Han er der borte, Carlos!
Det er ingen der Laura! Kom igjen.
Det er ingen der! Vi kan ikke bli her!
Han er der, Carlos!
Carlos er her.
Han snakket med politiet og de ville snakke med deg.
Hvordan går det?
Han er ikke i grotten.
Men jeg så noen, Carlos.
Du må ha innbilt deg det oppi all forvirringen.
Tro meg, han var ikke der.
Jeg er Pilar.
Jeg vet det er vanskelig, men dere skal vite at vi gjør alt vi kan -
-for å finne sønnen deres.
Pilar er psykolog. Hun jobber med politiet.
De jobber hardt for å finne Simón.
Jeg har et par spørsmål.
Din mann fortalte meg om adopsjonen -
- og deres sønns sykdom.
Siden han ble adoptert, er det flere muligheter vi må ta i betraktning.
Som...?
At han har blitt kidnappet av en slektning.
Jeg hørte du oppdaget en kvinnelig inntrenger på eiendommen deres.
Benigna Escobedo, en sosialarbeider, kom for et par dager siden.
Vi kan ikke finne noen sosialarbeider med det navnet.
Kan du beskrive henne?
Hun var rundt 70 år, grått hår.
Bleke øyne og svært tykke briller.
Vi skal finne henne.
Vær sikker på det.
Hvordan skal folk kunne overlate barna sine til meg etter dette?
Se her.
Ta på deg min bestemors St. Antonio-medalje.
Den bringer lykke.
- Du tror ikke på det. - Nei. Men det gjør du.
Ta den nå.
Gi den tilbake når vi finner Simón.
Foreldrene til Simón Sánches føler seg mer og mer hjelpeløse.
Den syv år gamle gutten forsvant-
- fra hjemmet sitt for 6 mnd siden.
Situasjonen er desto mer prekær -
- ettersom Simón er syk og trenger daglig medisinering.
Sønnen min forsvant for 6 mnd siden.
Han heter Simón.
Det henger plakater overalt. Dere har kanskje sett dem.
Vi har prøvd alt, -
- men uten en eneste ledetråd.
Ikke engang et spor.
Sønnen min hadde fantasivenner.
Vi tenkte ikke så mye over det, men...
Jeg har på følelsen av at de er i huset.
Jeg så datteren min.
Et år etter hun døde.
Det var på natten, vi sov.
Jeg våknet, og -
- uten å vite hvorfor, gikk jeg inn på rommet hennes.
Og der var hun.
Hun smilte og var rolig.
Det var hennes måte å fortelle meg:
"Det går bra med meg, jeg har det trygt, -
- ikke lid mer på mine vegne nå."
Det er ikke uvanlig å på et vis føle -
- tilstedeværelsen av en man elsker etter at personen er død.
Alle her i gruppen vil kunne fortelle deg lignende historier.
Dere skjønner ikke.
Sønnen min er ikke død.
Vennene hans tok ham. Jeg så en av dem.
Han var hjemme.
Jeg gjør det jeg må for å få tilbake sønnen min.
Jeg er ikke gal, -
-tro meg.
Jeg vet hva jeg sier.
Det er henne. Kvinnen som var hjemme hos oss.
Benigna?
Simón!
Vi dro til Benignas hus. Vi fant noen bilder -
- og gammel super 8-film. Jeg vil gjerne vise dem for deg.
Ser noen av disse ansiktene kjente ut?
Antonia, lederen på hjemmet. Barna fra barnehjemmet. Vennene mine.
Martin. Hun likte å bli kalt Martin.
Rita.
Victor... Jeg tror han het Guillermo.
Det er Alicia, hun var blind. Og det er meg.
Benigna?
Damen du så jobbet på barnehjemmet.
Det er umulig. Jeg ville husket det!
Hun var der ikke så lenge.
Hun hadde en sønn. Tomás.
Gutten var deformert.
Han ble holdt unna de andre.
Ingen visste det.
Det var et sjokk for landsbyen da liket ble funnet.
Hva mener du?
Det later til at han forsvant mens han lekte.
BARNELIK FUNNET PÅ STRANDA
Like etter adopsjonen din.
En gutt fra barnehjemmet innrømte at de hadde tenkt å lure ham.
De gikk inn i hulen med Tomás -
- og tok av ham masken for å se om han kom ut.
Men han kom aldri ut. Han druknet.
De fant kroppen hans i fjæra.
Barna fikk ikke skylden. De lekte bare.
Den gutten var i mitt hus.
Vi spurte alle på åpningsfesten.
Ingen kan huske et barn med sekkemaske.
Jeg får ikke sove om natten.
Jeg kan ikke slutte å tenke.
Husker du hva vi kalte Simón da vi møtte ham?
"To små kilo".
"Mine to ekstra kilo". Det var alt han veide.
Legene sa det ikke var nok.
Men for oss var det masse.
Selv om vi visste -
- at sjansene var små for at han noensinne kunne bli normal.
Men da vi så ham...
så ham smile for første gang...
Øynene hans, de klare øynene...
Simón gjorde oss sterke, Carlos.
Sammen er vi sterke.
Sammen.
Unnskyld hvis jeg blir sint, men det er vanskelig.
Carlos, det er noen på badet.
- Hva er det? - Noen var her.
Carlos, kjenn her, det er fortsatt varmt.
Ja så klart, jeg sto nettopp opp.
Noen la seg i sengen.
Jeg er overbevist.
Det er det Jung mener når han sier -
- det er i underbevisstheten at-
- de levende sameksisterer med de døde.
Tyskerne har et annet navn for Mannen med ljåen.
Doppelganger.
Et vesen som fremtrer i ens eget bilde.
En dobbeltgjenger.
Å kaste et blikk på ham, -
- eller på noen av de andre jeg har vist dere, -
- betyr, uten tvil -
- et inngangspass til en annen verden.
Hvor lenge har sønnen din vært savnet?
9 måneder.
Merkelige ting skjer. Ting knyttet til forsvinningen.
- Jeg vet ikke hvem jeg skal gå til. - Det er ikke så enkelt.
Du vil ikke finne en eksorsist i telefonkatalogen.
Dette er fra min sønns kidnapper.
Politiet sier han har vært død i over 30 år.
Noen har sønnen min.
Jeg vet ikke hvorfor. Men jeg kan ikke sitte og gjøre ingenting.
Det er en jeg stoler på på dette feltet.
Nå snakker jeg bare fra hjertet.
Ville du latt et medium besøke hjemmet deres?
Dette var ikke et barnerom på barnehjemmet.
Soverommet var der borte.
Da burde vi begynne her.
- Enrique. - Perfekt.
Gi meg en time.
Jeg trenger en gammel gjenstand fra dette huset, -
- noe knyttet til husets historie. Og hvis det er mulig, -
- et plagg fra fortiden.
Vi er ikke alene.
Det er en politipsykolog -
- som vil være tilstede under seansen.
Hvis det er greit.
Å, perfekt. Politi er dødskult.
Hva trenger hun den dukken til?
Så hun lettere kommer i transe.
Klær og gjenstander gjør henne klar til å starte tilbakefallet.
- Tilbakefall? - En psykisk påkalling.
Fortid, nåtid og fremtid krysser hverandre. Som en tidsreise.
Det høres ut som heksekunst, -
- men du trenger ikke frykte parallell sanseoppfatning.
Hvis det er noe der, kommer Aurora til å se det.
I så fall håper jeg vi alle får se det.
Alt er klart, Enrique.
Bare si ifra når du er klar.
- Aurora, kan du høre meg? - Utmerket.
Da begynner vi.
Alt rundt deg begynner å falme.
Mørket former en sirkel rundt deg, -
- som trekker nærmere og nærmere.
Alt falmer. Vi er her ikke lenger.
Du er nå alene i mørket.
Og mørket begynner å svinne hen.
Jeg skal telle ned -
-fra ti -
' 09 når jeg er ferdig -
- kan du gå hvor du vil-
- og du vil kunne se -
- hvem enn som gjemmer seg i dette huset.
Ti...
Ni...
Åtte...
Du kan åpne øynene.
Det er kaldt.
Vinduet er åpent.
Aurora, jeg vil at du skal se deg omkring.
Er det noen der sammen med deg?
Jeg kan høre noen.
Jeg kan høre...
Jeg hører noe.
Jeg hører noe...
Det kommer og går.
Jeg kan ikke høre det mer.
Jeg tror jeg har mistet dem.
Jeg kan høre noe.
Helt alene.
Barn, jeg er sikker på at det er barn.
I enden av korridoren. Jeg tror det er dem.
Jeg kan ikke åpne den.
Den er lukket.
Men det er noen der.
Hvorfor gråter dere?
- Vi er syke! - Hvem er syke?
Jeg skal ikke skade dere.
Lukk opp døren. Ikke vær redd.
Lukk opp døren.
Vi vil at du skal åpne døren!
Hva har de gjort med dere?
Hva har de gjort?
Aurora, fortell meg hva du ser.
Fem barn. De er veldig syke. De gråter.
Hva skjedde?
De er døende.
Hvem ville forgiftet dere?
Noen vil drepe oss!
Er sønnen min der?
Aurora, er Simón hos deg?
Er Simón her?
Aurora, kan du høre meg?
Vi henter henne.
Aurora, bli værende midt i rommet.
Jeg teller ned fra ti.
Ti...
Ni...
Åtte...
Jeg var i huset, men -
- alt var annerledes.
Sengene, lekene og dekoren var mye eldre.
Lyset fra fyrtårnet kom inn vinduet.
Du så ikke Simón?
Det var så mørkt. Jeg beklager. Jeg kunne ikke kjenne igjen noen.
Men barna var der.
- Du så barna, stemmer det? - Det stemmer.
- Du snakker om spøkelser. - Og hva er et spøkelse, Carlos?
Det er noe her, det fikk vi alle se.
Når noe forferdelig skjer, -
- etterlater det iblant et merke, -
- et sår som fungerer som -
- et knutepunkt mellom to tidslinjer.
Det er som et ekko, -
- det gjentas igjen og igjen i påvente av å bli hørt.
Som et sår...
Unnskyld.
Som et sår eller et utslett-
- som ber om å bli strøket.
Laura...
Vi som er nær døden -
- er mer mottagelige for slike beskjeder.
Du mener at sønnen min kunne se de barna -
- fordi...
Ok, jeg tror det holder.
- Pakk sammen tingene deres og dra. - Nei, vi kan ikke la dem gå sånn.
Laura, dette er en farse. En sirkusoppvisning.
Jeg kan ikke tro det... Hvorfor?
Hva er grunnen? De har rett...
- De vil ikke ha penger. - Ikke ennå.
Hva skal jeg gjøre?
Politiet har ikke funnet et eneste tegn -
- til hvorvidt han lever eller ikke.
Hva skal jeg gjøre, sitte og vente? Skader det å lytte?
- Laura, hold opp! - Nei, du kan holde opp.
Pilar...
I denne forbannede landsbyen, hvor mange lignende saker har du hatt?
Finn deg et annet tidsfordriv, for jeg inviterte deg ikke hit.
Hva skal jeg gjøre?
Kjære vene, du er en god mor.
Smerten gir deg styrke, den vil lede deg.
Men bare du vet hvor langt du er villig til å gå -
-for å finne sønnen din.
- Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre. - Du hører, men du lytter ikke.
Å se er ikke å tro. Det er omvendt:
Tro, -
- og du vil se.
Hva gjør du?
Vi kan ikke bli værende i dette huset.
Vi må dra bort, i det minste for en liten stund.
Barna er her. Aurora så dem. Jeg kan ikke dra.
Du hørte stemmene.
Han Enrique kunne lett ha rigget alt sammen.
Ser du ikke at alt kan være en bløff?
At hele teorien til Pilar er en bløff?
- Den "vitenskapelige" teorien? - Hun beskytter oss.
Fra hva?
Ting som denne kvelden.
At folk kommer inn i hjemmet vårt og kødder med livene våre.
- De vil bare hjelpe. - Hjelpe?
Hørte du dem?
Nevnte de å finne Simón?
De vil bare kontakte de døde.
Hvis Simón er i live, kan jeg ikke se hvordan de kan hjelpe oss.
Og hvis han ikke er i live kan de ikke bringe ham tilbake.
Jeg klarer ikke mer av denne dritten. La oss forlate dette huset.
Du kan ikke be meg gi opp. Verken du eller Pilar.
Vi kan overleve dette. Mange par mister et barn og kommer seg videre.
Jeg vil være hos Simón, skjønner du ikke?
Vil du dra kan jeg ikke stoppe deg. Jeg vil bare vite hvor han er!
Hvor er dere?
Jeg er ikke redd.
Vil dere leke?
Tuller dere med meg?
Benigna?
Vær så snill, ikke la det være Simón.
- Det er fem, ikke sant? - Ja.
Alle vennene mine.
Martin, Rita, Alicia, Guillermo, Victor.
Benigna drepte dem. Derfor gikk hun til uthuset: For å hente likene deres.
Jeg har tenkt på det. Leken deres drepte Tomás -
- og nå leker de med Simón og meg.
Simón er i fare, og kan ikke leken.
- Jeg kan ikke leken... - Dette er noe du finner på.
Jeg så det selv. Hva med i ettermiddag? Hvem la ut ledetrådene?
- Simón fant på alt sammen. - Hvem?
Si det! Hvem var det?
Jeg har pakket. Jeg vil ikke at vi skal være her.
Jeg vil ikke leve her, og du skal ikke være her alene.
Jeg kan ikke bare dra, jeg har for mange minner.
Jeg må ta farvel.
To dager.
Alene.
Vær så snill, jeg trenger det.
Vær så snill.
Velsigne alt Du har gitt oss.
Takk for at Du atter lar oss samles -
- og være i lag.
Hva mer vil dere?
Hva mer må seg .
Jeg har ikke tid, jeg har ikke tid.
Vil dere fortsette å leke?
Ja vel, jeg blir med og leker litt, så sier dere meg hvor Simón er.
Greit?
En, to, tre, rødt lys!
En, to, tre, rødt lys.
Vent, vent! Nei.
Jeg skal ikke gjøre dere noe. Jeg vil bare finne Simón.
Hvorfor gråter du?
Å, barnet mitt!
Går det bra? Du fryser.
Ikke vær redd.
Jeg skal få deg ut herfra.
Bli og lek med oss.
Vi kan ikke bli her og leke nå.
Hør på meg, Simón.
Tenk deg at det bare er oss to her, ok?
Tenk på tiden før vi kom til dette huset.
Husker du det?
Tenk bare på det, ok?
Tenk på det, -
- tenk på pappa, tenk på neste jul, -
- og alle tingene vi skal gjøre sammen.
Så mange ting!
Lukk øynene, -
- lukk dem ordentlig igjen -
- og tenk på hva du vil bli når du blir stor.
Hva vil du bli?
Tenk på skolene du kommer til å gå på, alle vennene du vil få.
Og tro, bare for et øyeblikk -
- at Tomás og de andre barna ikke er ekte.
Dette er fantasi.
Som et mareritt.
Gjør det for meg, Simón.
Når du åpner øynene dine, -
-forsvinner de.
Fortsett denne leken.
Fortsett sammen med meg, ok?
- Hva er det? - Det lille huset til Tomás.
Jeg fant deg. Det er ikke rettferdig.
Jeg fant deg...
Jeg vil ha Simón tilbake!
Mamma, kan jeg våkne?
Klart du kan, barnet mitt.
Mamma...
Jeg fant glinsemyntene.
Nå må jeg bare ønske meg noe.
Jeg ønsker at du blir her og passer på oss.
Det er Laura!
Hun har blitt gammel, som Wendy i eventyret.
Det er Laura.
Kom, ikke vær redd.
Huset. Stranda. De fortapte barna.
Det var en gang -
- et hus ved stranda -
- hvor de fortapte barna bodde.
Til minne om Laura og Simón og alle barnehjemsbarna
Martin, Rita, Guillermo, Alicia, Victor
og Tomás.
NORSK